![](https://d775ed36c3.clvaw-cdnwnd.com/5e5a700d3e822323fdd8e2a4f7e02855/200031027-64fc665f93/50000000.jpg?ph=d775ed36c3)
Fejeton o tokání
05.05.2016 10:33Tak už jsem ji zase zaslechl! Koho? Kukačku. Poslední dubnový týden se ozvala z polí, nebo z lesa? Nevím, oboje mám za humny, ale jasné KUKUK se ozývalo dosti dlouho, že jsem ho ani nepočítal. Říkal jsem si, že to bylo určitě víc, jak desetkrát, a to by mi asi už dneska při mé současné diagnóze stačilo.
Vždycky jsem si myslíval, že to na mě volává kukaččí samička, až teď, na stará kolena, jsem zjistil, že ta je velice promiskuitní, vystřídá během toku za pár dní i několik samečků a vlastně ani kukat neumí. Proto už o blízké setkání třetího druhu s kukaččí samičkou nestojím. :-)
V knize Ptáci v lesích a horských oblastech z roku 1975 jsem se dočetl toto:
„Často už od půli dubna uslyšíte kukání, volání kukaččího samečka, který se vrátil z daleké tropické nebo jižní Afriky, což je vzdálenost přes 10 000 km. Teprve za týden až deset dní po samečcích se vracejí samičky, ty však nekukají, ale ozývají se hlasem podobným volání žluny „kvikkvikkvik“. Do svých hnízdních revírů se kukačky často vracejí po řadu let."
Nedočetl jsem se, kolik let se kukačky dožívají, ale mohu tedy předpokládat, že slýchávám stále stejného tokajícího jedince, který svolává samičky k sobě, nebo alespoň někoho z jeho přímých potomků, protože první moje písemná zmínka o kukačkách se datuje dnem 17.7.2006, kdy jsem na naší chalupě napsal tyto verše:
Po roce zas usedám
večer k noutbuku,
kukačka se ozývá
u nás na buku.
Nepočítám raději,
kolik zakuká,
v padesáti troufám si
ještě na kluka.
Ty dvě sloky jsem pak zařadil jako 69. v pořadí do mé knížečky intimních veršů, kam se jich postupně během let vešlo 123. Sbírku veršů s vlastním grafickým doprovodem jsem nechal vytisknout v tiskárně Polák jen ve dvou exemplářích. Jeden pro samičku a jeden pro mě. A pak jsem po dvaceti letech tokání dopsal ty 124. a nazval je To to dopadlo.
Dnes večer, když se konečně vyčasilo, tak jsem párek kukaček zahlédl poletovat mezi olšemi. Kdo koho naháněl, jsem nepoznal. Byly sice blízko, ale na můj zrak daleko. Ani s triedrem jsem je nedokázal rozlišit. Už zase dlouze kuká, asi mu taky frnkla :-)
To se ale nějak ochladilo. A taky setmělo. No jo, vždyť je 20:47 hodin. Jdu dovnitř. Čau Ptáci v zahradě a na poli. -sv-
—————